פריט 41
מכתב האדמו"ר רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם אב"ד שינאווא – ברכה לרגל נישואים: "והזווג יעלה יפה והשמחה תהי' שלימה ויזכה לראות... בנים ובני בנים...
וישבע נחת ועונג מכל יוצאי חלציו... " – עם הספר אילה שלוחה שיצא לאור על ידו ושלחו כ"דורון דרשה"
ספר אילה שלוחה – עטרת זקנים, חידושים על סוגיות הש"ס, מאת רבי נפתלי הלברשטאם (בן האדמו"ר רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם אב"ד שינאווא), ומאת רבי אריה ליב ליפשיץ אב"ד ווישניצא (חתנו של ה"ישמח משה", וחותנו של רבי יחזקאל שרגא הרב משינאווא). נדפס על ידי אבי המחבר האדמו"ר רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם אב"ד שינאווא. פשמישל, תרנ"ה 1895. מהדורה ראשונה.
לדף המגן הקדמי מוצמד (בסיכות ובנייר דבק) מכתב גדוש בברכות, מאת המו"ל האדמו"ר רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם אב"ד שינאווא, אל רבי נפתלי הכהן שווארץ אב"ד מאד בעל "בית נפתלי" (בנו של ה"קול אריה"), לרגל נישואי בנו רבי יוסף הכהן שווארץ בעל "וילקט יוסף", עם בתו של רבי אליעזר חיים דייטש בעל "תבואת השדה". המכתב, מיום א' דר"ח אדר תרנ"ו, נכתב על נייר מכתבים רשמי של האדמו"ר. רובו בכתיבת סופר, אך שתי השורות האחרונות והחתימה הן בכתב-יד קדשו של האדמו"ר.
האדמו"ר מברך במכתבו: "...והנני מברך אותו ואת הזוג בברכת מז"ט [מזל טוב]... והזווג יעלה יפה והשמחה תהי'[ה] שלימה, ויזכה לראות מהם בנים וב"ב [ובני בנים] עוסקים בתו"מ [בתורה ומצוות], וישבע נחת ועונג מכל יו"ח [יוצאי חלציו] יחיו".
לאחר שורות אלו הוסיף האדמו"ר בכתב-יד קדשו: "
ומחמת גודל טרדתי מלאכתי נעשית בזולתי [כלומר, כתיבת מכתבי האדמו"ר נעשית בידי סופר],
ויתברך במז"ט [במזל טוב]
כנפשו ונפש הדוש"ת [הדורש שלום תורתו]
ומצפה לב"ט [לבשורות טובות]
בתוך כל ישראל, הק' יחזקאל שרגא הלברשטאם".
בסיום המכתב נכתב כי הספר "אילה שלוחה" עתיד להישלח אליו כ"דורון דרשה" (לאחר שנשלח הספר הוצמד אליו המכתב שלפנינו).
האדמו"ר הראשון משינאווא (שיניווא) – הגאון הקדוש רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם אב"ד שינאווא (תקע"ה-תרנ"ט), בעל "דברי יחזקאל", בנו בכורו של האדמו"ר בעל "דברי חיים" מצאנז, וחתן רבי אריה ליב ליפשיץ מווישניצא בעל "אריה דבי עילאי" (חתן רבי משה טייטלבוים בעל ה"ישמח משה"). איש קדוש, גדול בתורה, בנגלה ובנסתר, בהלכה ובחסידות. בצעירותו זכה להסתופף בצל בעל ה"ישמח משה" (סב אשתו), שדיבר בהערכה גדולה על מסירות הנפש של רבי יחזקאל שרגא בעבודת התפילה. אביו ה"דברי חיים" העריכו וכבדו מאד, וכתב בכמה מתשובותיו על גודל קנאותו של בנו לאמת: "זה לא כביר היה אצלי בני הרב הגדול האבד"ק שינאווע וסיפר לי... ועדותו נאמנה אלי למאוד, כי ידעתי שלא יכזב בעד כל חללי דעלמא" (שו"ת דברי חיים, ב, אורח חיים, סימן ב). עוד בחיי אביו הגדול נחשב לאחד מגדולי הרבנים והאדמו"רים בדורו. אבי שושלות אדמו"רים חשובות, וכבר בחייו כיהנו עשרות אדמו"רים מבניו ונכדיו ברבנות ואדמו"רות בערים שונות. קדוש וטהור מנעוריו, שימש את גדולי האדמו"רים ונחשב לתלמידם החשוב. נודע גם כבעל-מופת ופועל-ישועות, צופה ברוח הקודש ומתקן נשמות. מסופרים אודותיו סיפורים מופלאים על הישועות והניסים שפעל. היה מרפא חולים בידיו הקדושות. לפי המסופר, מצורעים שהיו באים אליו, נגועים מכף רגל ועד ראש, היו יוצאים מביתו בריאים כאחד האדם לאחר שהיה מעביר עליהם את ידו. היה נותן לפונים אליו מחפציו, כסגולה ל"שמירה" ולישועה.
בספר שלפנינו הדפיס האדמו"ר משינאווא את חידושי התורה של בנו רבי נפתלי הלברשטאם, שנפטר בדמי ימיו, וצירף להם את חידושי חותנו – רבי אריה ליב ליפשיץ בעל "אריה דבי עילאי".
בדפי המגן חותמות של רבי "יוסף בלאאמו"ר הה"ג מוהר"ן הכהן זצ"ל" – רבי יוסף הכהן שווארץ, רבה של קהילת "מחזיקי תורה" בגרוסוורדיין, בעל "וילקט יוסף" ו"ויצבר יוסף". הוא החתן שקיבל את הספר שלפנינו כ"דורון דרשה" ובנו של מקבל המכתב – רבי נפתלי הכהן אב"ד מאד.
הגהה קצרה בכתב-יד בדף כ/2 מהספירה הראשונה.
מכתב: [1] דף. 23 ס"מ. מצב בינוני. כתמים. קרעים בשוליים. סימני קיפול. נקבי תיוק. ספר אילה שלוחה: [2], מח; ל דף. 25 ס"מ. נייר יבש ושביר. מרבית הדפים במצב טוב. כתמים. קרעים קטנים חסרים בשולי דף השער, ללא פגיעה במסגרת השער. סימני עש קלים (בעיקר בדפי המגן). רישומים בכתב-יד. כריכה פגומה ומנותקת חלקית.